Zatímco většina umělých orgánů představuje především biochemický a mechanický problém, nervová soustava je tvrdší oříšek. Přitom právě její poškození patří k těm nejhorším − od ztráty některého ze smyslů až po celkové ochrnutí.
Problém představuje už samotné funkční propojení nervové tkáně s technikou. Poprvé se podařilo docílit komunikace mezi živými neurony a čipem roku 1995, šlo ale jen o velmi jednoduchý pokus. Tým biofyziků z Planckova institutu biochemie v Mnichově vedený Peterem Fromherzem tehdy spojil živý neuron pijavice se silikonovým čipem a dokázal, že se vzájemně ovlivňují. Roku 2005 se jim podařilo část nervové tkáně z hipokampu (vývojově staré části mozku) přenést na počítačový čip a docílit toho, aby tam dál rostla. Výsledkem byl fungující neuronový systém z mozku savce, jehož činnost čip přesně monitoroval.
V roce 2009 Ben Strowbridge a Philip Larimer z Case Western Reserve University v Ohiu izolovali a s čipem propojili soubor neuronů odebraných z hipokampu. Podařilo se jim přitom prokázat, že tyto buňky si "pamatovaly" vzruchy, které dostávaly prostřednictvím elektrod. Doba zapamatování přitom byla 10 vteřin, tedy přibližně stejná, jako mají některé typy krátkodobé paměti u člověka. Dnes se již speciální čipy navržené pro "spolupráci" s neurony vyrábějí i komerčně; slouží především farmaceutickým firmám pro studium účinků chemických látek na nervovou tkáň.
Z pochopitelných důvodů existuje usilovná a dlouhá snaha řešit ztrátu zraku a pohyblivosti. Významným úspěchem je například loňské oznámení společnosti Second Sight, že testuje zařízení Orion, které brýle vybavené kamerou a mikropočítačem spojuje s elektrodami implantovanými na povrchu mozku. Pacientům s určitými druhy slepoty má umožnit omezené vidění, ale hlavně − na rozdíl od předchozích oznámení tohoto druhu − už nejde o experiment, ale o zařízení mířící na trh.
Bionika se snaží také zvednout z invalidních vozíků lidi ochrnuté po úrazech páteře. Poškozená nervová vlákna za normálních okolností nesrůstají a zatím se nedařilo je k tomu přimět ani umělou cestou. Vědcům z Montrealského neurologického institutu (The Neuro) a kanadské McGill University se ale podařilo vyvinout zařízení, jež zajistilo funkční propojení mezi oddělenými neurony. "Věříme, že během pěti let budeme mít k dispozici plně funkční zařízení, které bude schopné přijímat signál z nervu a prostřednictvím minipočítače jej přenášet do cílové tkáně," uvedl nedávno David Colman, ředitel institutu The Neuro.
Někteří biologové a filozofové vědy soudí, že vývoj umělých orgánů neskončí jejich náhradami, ale volně přeroste ve vylepšování člověka − a dokonce v propojování lidských mozků do světové supersítě (tzv. internet bytí nebo internet lidí − IoP). Již dříve rakouský podmořský biolog Hans Hass formuloval myšlenku, že technický vývoj je pokračováním biologické evoluce novými prostředky. Rozdíl je pouze v rychlosti a způsobu realizace. Podle britského spisovatele Arthura C. Clarka lidská mysl dříve nebo později opustí nedokonalé tělesné schránky a přestěhuje se do nesmrtelných strojů.
Guru umělé inteligence Marvin Minsky tvrdil, že kyborgové představují vyšší stadium inteligence, která se bude vyvíjet podobně jako lidská, ale již ne přirozeným výběrem: "Každý chce moudrost a bohatství. Naše zdraví a schopnosti nás mnohdy zradí dřív, než těchto cílů dosáhneme. Jestliže dokážeme nahradit části těla a v budoucnu i mozek, osvobodíme se od omezení daných biologickou podstatou."
Tento článek máteje zdarma. Když si předplatíte HN, budete moci číst všechny naše články nejen na vašem aktuálním připojení. Vaše předplatné brzy skončí. Předplaťte si HN a můžete i nadále číst všechny naše články. Nyní první 2 měsíce jen za 40 Kč.
- Veškerý obsah HN.cz
- Možnost kdykoliv zrušit
- Odemykejte obsah pro přátele
- Ukládejte si články na později
- Všechny články v audioverzi + playlist